༈ གྲུབ་ཆེན་ཏཻ་ལོ་པའི་ཕྱག་རྒྱ་ཆེན་པོ་གངྒཱ་མ།།

МАГАМУДРА З БЕРЕГІВ ҐАНҐУ

МАГАСІДДГА ТІЛОПА

Переклад Марії Васильєвої

KAGYU MONLAM INTERNATIONAL

На санскриті: Магамудра Упадеша

Тибетською: Чаґ'я ченпой мен нґак ґанґ ґа ма

Українською: Сутнісні настанови “Магамудра з берегів Ґанґу”

Уклін славетній Ваджровій Дакіні!

Наропо велемудрий, що труднощі долає,

Шанує Ґуру і страждання терпить,

О той, що має добру вдачу, візьми до серця це!

Не можна показати магамудру.

Хто і кому  показує, наприклад, простір?

Так само і в природі – магамудрі – показувати нічого.

Розслабся і перебувай без намагань змінити щось в природнім стані.

Як розірвуться пута, ти неодмінно досягнеш звільнення.

Коли ти дивишся, наприклад,  в центр простору, зір зупиняється.

Те саме діється, коли ум споглядає ум,

Вщухає плин думок і досягається неперевершене просвітлення.

Наприклад, коли туману пасма тануть у простòрі неба,

Вони нікуди не діваються й ніде не є.

Так само і думки, що постають в умі.

Як бачиш ти свій ум, думок вщухають хвилі.

Наприклад, природа простору є поза кольором і формою,

Нічим не заплямована, не змінює свій колір на чорний й білий.

Так само й сутність ума твого є поза межами і кольору, і форми,

Її не бруднять дії благі і неблагі, чи “чорні” й “білі” якості.

Наприклад, як сяйво осердя сонця

Затьмарити не здатний морок тисяч кальп.

Так само і осяйну сутність твого ума

Затьмарити не можуть кальпи у самсарі.

Хоч простір умовно звуть “порожнім”,

У нім нема нічого, про що би можна було так сказати.

Так само, ум умовно звуть “осяйним”,

Та в нім нема нічого на означення “воно таке”.

Ума природа до простору подібна споконвіку.

Нема жодного явища, що б в ньому не було.

Усі діяння тіла припини, перебувай розслаблено в природнім стані.

Коли ти не говориш, твоя мова – порожній звук, подібний до відлуння.

Не думай ні про що умом, дивись на незмислене явище.

Нема осердя в тіла, так само, як у стовбура бамбуку.

Як центр простору, ум поза межами концепцій.

Нічого не підтримуй, не відкидай, розслабся в цьому стані.

Позбавлений опори ум – це магамудра.

Коли до цього звикнеш –  просвітлення досягнеш.

Ти не побачиш світосяйну магамудру

У спосіб промовляння мантр, плекання параміт,

Вінаї, зібрання сутр й інших,

Трактатів власних і філософських шкіл.

Коли жадання виникають, осяйності не видно, завісою прихована вона.

Дотримання обітниць і самай у концепційний спосіб руйнує їхню сутність.

Вона без фабрикацій і бажань,

Сама з’являється й зникає, наче брижі на воді.

Якщо не дієш проти сутності цієї, яка невидима й ніде її нема,

Самаї також не зламаєш. Це світоч в темряві.

Як звільнишся від всіх жадань й уникнеш крайніх поглядів,

Побачиш Дгарму всіх письмен.

Як ствердишся у її суті, з тюрми самсари звільнишся.

В цій суті медитативна рівновага забруднення і негативи палить.

Пояснюється це як “Світоч вчень”.

Тих телепнів, яким геть не цікава істина,

Щоразу зносить течія самсари.

Страждання світів нижніх невичерпні, вас, бовдури, шкодà!

Як хочеш звільнення від цих страждань безмежних, іди за мудрим ґуру.

Коли благословіння увійдуть в серце, твій ум досягне звільнення.

Дивись! Самсари явища – причина всіх страждань безглуздих.

Усе, що досі ти робив не має сенсу. Поглянь на те, що має сенс!

Володар поглядів – за межами розподілу на діяча і вдіяне.

Володар медитації – то невідволікання.

Володар поведінки – відмова від зусиль.

Коли позбудешся всіх сподівань й страхів, дося̀гнеш плоду.

Ума природа світосяйна й позамежна будь-яким опорам.

Без шляху, яким слід іти, ступив ти на дорогу до просвітлення.

Нема нічого, до чого слід звикати,

Як призвичаїшся до цього, неперевершеного досягнèш.

Марнота! Досліджуй пильно явища мирські.

Що не витримують аналізу, до снів й оман подібні.

Сни і омани насправді не існують.

Тож смутком переймись, залиш мирські турботи

І відітни жадання й осоружність до речей самсарних.

На самоті у лісі, в гірських відлюдних скитах медитуй.

І стан не-медитації плекай.

Коли осягнеш неосяжне, осягнеш магамудру.

Наприклад, гілки й листя, що на дереві ростуть:

Якщо зрубати стовбур, багато їх засохне.

Так само, як відітнеш ума коріння, самсари листя всохне.

Всю темряву, яка збиралась цілі кальпи,

Один світильник розсіяти спроможний.

Так само й твій осяйний ум розвіє в мить

Невідання, затьмарення і негативи, набуті в кальпах.

Послухай, суть позамежну концепційному уму за допомогою дгарм концепційних не побачиш.

Суть необумовлену за допомоги дгарм, що обумовлені, ніколи не пізнаєш.

Якщо ти прагнеш пізнати суть необумовлену, що поза межами ума,

Зрубай ума коріння і в усвідомленні оголеному будь,

Дай відстоятися воді, забрудненій думками.

Не заперечуй, але й не обґрунтовуй явищ, залиш усе, як є.

Як не приймаєш і не відкидаєш їх,

Все явлене і суще звільняється як мудра.

Як не зароджується свідомості алая, звичних тенденцій зникає поволока.

В оману не впадай, і суджень не роби, в тій суті ненародженій лишайся.

Всі явища самі собою постають, дозволь ментальним дгармам вичерпати сѐбе.

Найвищий поглядів володар –  від крайнощів свобода цілковита.

Найвищий медитації володар – безмежність всеосяжна і глибока.

Володар щонайвищий поведінки – свобода без упередженості й обмежень.

Володар плоду щонайвищий – буття природнє, що без жодних сподівань.

Спочатку, як вода в гірській ущелині,

В середині – повільно плине, наче Ґанґу течія,

Наприкінці ті води зустрічаються, як мати і дитя.

Як твої здібності малі й не можеш бути у природнім стані,

Аспекти прани опануй й не стримуй усвідомлення.

У зосередженні в різноманітний спосіб і в керуванні своїм умом

Вправляйся, доки усвідомлення не ввійде в природній стан.

Коли вправляєшся у кармамудрі,

Зародиться блаженства й порожнечі мудрість.

В благословіння методів і мудрості поринь.

Повільно опусти, затримай, спрямуй назад, пошир,

На місце відведи й наповни тіло.

Якщо немає хтивості й жадання, постане мудрість блаженства й порожнечі.

Ти довго житимеш без сивини, як місяць-молодик.

Засяєш величчю, неначе лев могутній.

Досягнеш скоро звичних сіддг і будеш у найвищих.

Хай настанови ці з самої суті магамудри

Залишаться в серцях істот, що мають добру вдачу!

На цьому завершуються двадцять дев’ять ваджрових строф магамудри, що були складені майстром, що осягнув магамудру, славетним Тілопою. Тілопа дарував їх на березі Ґанґу кашмірському пандиті Наропі після того, як той витримав дванадцять випробувань. Великий тибетський перекладач Марпа Чок’ї Лодро переклав, виправив і відредагував це в Пуллахарі, що на півночі, в присутності славетного Наропи.

Каґ'ю Монлам

Міжнародний фонд Каґруге'ю Монлама

Суджата Байпас

Бодгая, 823231, Ґая, Бігар, Індія

Цей твір захищено Ліцензією Creative Commons Із Зазначенням Авторства — Некомерційна — Без Похідних 4.0 Міжнародна. З питань будь-якого іншого використання чи поширення просимо звертатися за дозволом за адресою contact@dharmaebooks.org.

Переклад: Марія Васильєва

Редакція: Олександр Савицький

Обкладинка та дизайн: Beata Karma Tashi Drolkar

Друге електронне видання: січень 2019 р.

KAGYUMONLAM.ORG

DHARMAEBOOKS.ORG

Зміст

1. Магамудра з берегів Ґанґу

Віхи

1. Обкладинка

Table of Contents

Магамудра з берегів Ґанґу